Дата/час
26/02/2014
18:00 - 19:00
Място
Културен център „Морско казино“
Морска градина
Бургас
Категория
![Силвия Чолева и "ГОШКО" гостуват в Бургас](https://azcheta.com/azcheta-content/uploads/2014/02/Plakati-Feb-sm-Burgas.jpg)
Осъществява се с безценното съдействие на Регионална библиотека „П. К. Яворов“ – Бургас
26 февруари 2014, сряда, 18.00
Място: Културен център „Морско казино”
зала „Петя Дубарова”
Марин Бодаков:
Това е книга за бързеите на самотата между нас и хората, които обичаме. Разказите на Силвия Чолева са плетеници от психологически коридори, в които чувствата ни се катерят нагоре – към свободата, към нищото. И целият сборник „Гошко“ се превръща във вертикален лабиринт, в който близостта ни с писателката е безпощадна, неуловима.
Из разказа „Сестра”
Отскубна се някак от хватката на двамата и затича през градината пред Централна баня. Те я настигнаха бързо, единият изви ръката й до болка и въпреки крясъците другият силно я стисна за врата, заблъскаха я да върви.
Градинката беше осветена, но пуста. На една от пейките лежеше човек. Момичето инстинктивно се затегли натам, успя да се измъкне и се затича към пейката. Човешкото същество върху нея се размърда и седна. Момичето буквално се хвърли върху него.
Беше бабата.
Прегърна я силно, колкото можеше по-силно, отдавна не беше прегръщало така. Миризмата беше отвартителна.
Бабо, бабо, колко се радвам, че те намерих!
Докато бабата, още недосъбудена от алкохолния сън, мърмореше:
Не те познавам, махни се от мен, коя си, не те познавам, къш, махай се, кои бяха тези…
Двамата мъже внезапно се отказаха от момичето и затичаха към спирката, където трамваят вече пристигаше.
Бабо!
Бабата се е изправила и едвам-едвам пристъпва, подпирайки се на бастуна си, момичето я придържа под мишницата. Жената е едра, момичето слабо, едва я крепи.
Ти не знаеш колко те чаках. Всяка вечер. Стоях на спирката или при чешмите с минералната вода и те чаках да дойдеш. Защото те видях веднъж, тук, на тази спирка, чух всичко, за дъщеря ти, която ще дойде, мила бабо. Аз трябва сега да се прибера, сестра ми ще се върне. Ще се тревожи, ще се чуди къде съм, ще тръгне да ме търси. Къде отиваме, бабо, къде ме водиш?
Из разказа „Сестра”